NAZISTENE
En advarsel fra historien
Gjemt i en skog i det østlige Polen, nær grensen til Russland -
- ligger restene av en betongby.
I tre år under andre verdenskrig var den hjemsted for -
- en av historiens mest kjente personer.
En mann som sa at han og hans nasjon ville skape et rike -
- som ville overleve alle andre.
Her i Ulveskansen, hans hovedkvarter i Rastenburgs skoger -
- i det som tilhørte Østprøysen, tok Adolf Hitler besluttninger, -
- som formet den andre verdenskrig.
Resultatet var ødeleggelse og lidelse av en hittil usett slag.
55 millioner mennesker døde i den andre verdenskrig.
Tyskerne tok 5 millioner russiske krigsfanger.
Kun 2 millioner overlevde.
Og under krigen godkjente Hitler et helt unikt handlingsprogram:
Utryddelsen av et helt folk.
Alt dette var mulig fordi nazistene styrte Tyskland.
Hvordan kunne en kultivert nasjon midt i Europa la en sånn mann -
- og hans nazistparti ta makten?
Fremtredende nazister forklarer fremgangen -
- med de overmenneskelige egenskapene som Adolf Hitler besatt.
De sande årsakene til nazistenes vei til makten er ikke så enkle -
- men mye mer urovekkende.
HJULPET TIL MAKTEN
Nazismen, som skulle skape den andre verdenskrig -
- fødtes gjennom første verdenskrig.
Den 11. november 19 18, til de tyske frontlinjetroppers overraskelse, -
- sluttet krigen plutselig.
Selvfølgelig ble vi sinte.
Tysk soldat i første verdenskrig
Frontlinjetroppene følte seg ikke beseiret -
- og vi undret oss over hvorfor våpenstilstanden kom så hurtig -
- og hvorfor vi måtte forlate våre stillinger med en sånn hast.
For vi var jo stadig på fientlig territorium.
Mange av disse tyske soldatene følte seg forrådt.
De mente at front-troppene og de to millioner døde tyskere -
- var forrådt av marxister og jøder, som skapte uenighet i Tyskland.
Da disse soldatene vendte hjem til det nydemokratiske Tyskland -
- tok de bitterheten med seg.
Den skulle vokse og blomstre i nazismen i det sydlige Tyskland...
... i Bayern.
Bayern er et vakkert område som er kjent for "lederhosen" og ølstuer -
- men i slutten av første verdenskrig, her i Tysklands hjerte -
- var der forhold som skulle skape en revolusjon.
Etter krigen fortsatte de alliertes blokkade, og de hjemvendte troppene
- ble sjokkert over hvor mye familiene deres stadig led.
Millioner av tyskere sultet, og tusender døde av tuberkulose -
- og influensa.
Politikken var polarisert.
Krisen tvang både konservative og sosialister til å bli radikale.
Kaoset i Tyskland på våren 19 19 og urolighetene i München -
- fikk venstrekrefter til å overta byen og skapte en Räterepublikk.
Dette kulminerte i april 1919 med Münchens rådsrepublikk.
Man forsøkte å skape et styre etter Sovjetmodellen, kun 18 måneder -
- etter bolsjevikseieren i Sovjetunionen.
Regjeringstropper ble sendt inn for å knuse opprøret.
Over 500 mennesker ble drept.
Soldatene fikk hjelp av det høyre- orienterte Freikorps, eller frikorps.
I München kunne frikorpset skyte rådsrepublikk-medlemmer uten videre.
Frikorpsmedlemmer som Fridolin Von Spaun, sto bak den brutalitet -
- som man underkuet de kommunistiske revolusjonære med.
Frikorpsmedlem 1919-1923
Jeg syntes at det var riktig. De ville skabe kaos i Tyskland.
Jeg mente at det måtte bekjempes, og det var akkurat hva jeg gjorde.
Eugene Levinés far var rådsrepublikkens kommunistleder.
Han ble henrettet i juni 19 19.
Min mor fortalte at han var veldig modig da han møtte døden.
Han ropte faktisk:
"Lenge leve verdensrevolusjonen."
Jeg innså at hederlige personer skulle dø før eller senere.
Enten på barrikadene eller henrettes mot en vegg.
Eugene Levinés far var jøde...
... og høyrefløyens antisemitiske fordommer ble næret av -
- at hovedparten av rådsrepublikkens ledere var jøder.
I Tyskland vant oppfattelsen om at bolsjevisme og jødedom -
- er stort set det samme frem.
Det var naturlig at en som spredde en generell antijødisk stemning.
For frikorpsene som feiret i München etter rådsrepublikkens fall,
- var jødene gode syndebukker for alt som var feil i landet.
Frikorpsene ble støttet av offiserer i den regulære hær -
- så som kaptein Ernst Röhm, en mann med en enkel filosofi.
"Ettersom jeg er umoden og ond -"
"- lokkes jeg mer av krig og uroligheter enn ro og orden."
I München var Röhm dybt involvert i høyrefløyens voldsomme politikk -
- og 19 19 gikk han med i det lille tyske arbeiderparti -
- hvor han møtte en 30-årig veteran fra første verdenskrig: Adolf Hitler.
Han delte hatet til kommunister og jøder med Röhm.
Hitler gikk også med i arbeiderpartiet i 19 19, som medlem 555 -
- men han var egentlig medlem 55, da partiet begynte å telle -
- fra 500 for at det skulle se ut som man hadde flere medlemmer.
Som tusener av andre eks-soldater i München var Hitler arbeidsløs.
Men nå oppdaget han sin evne til å kanalisere hatet sitt -
- og sitt sinne over hvordan krigen var sluttet gjennom kraftfulle taler.
Medlem av nazistpartiet 1921-1945
For å være helt ærlig, da jeg sto ansikt til ansikt med Hitler -
- var jeg ikke særlig henrykt over han og hans lille bart.
Men han kunne gjøre meg entusiastisk gjennom kraften i talene sine.
Han overbeviste både meg, og alle andre.
Hitler snakket gang på gang om det urettferdige i Versailles-traktaten, -
- som ble underskrevet i slutten av første verdenskrig.
Tyskland mistet store landområder -
- og måtte betale krigsskadeserstatning til seierherrene.
I starten av 1920 ble inflasjonen umulig å kontrollere.
En gang betalte jeg fire milliarder mark for en pølse med brød.
Det var et virkeligt sammenbrudd.
Folk sa, "det kan ikke fortsette sånn", og så begynte debatten -
- om at man behøvde en sterk leder.
Man ropte høyere etter en sterk leder, for demokratiet hjalp ikke.
I 1921 var Hitler blitt leder for det lille tyske arbeiderparti, -
- som nå het nasjonalsosialistisk arbeiderparti, eller nazistene.
Det var et av mange høyrepartier i München, og alle sa det samme.
Versailles-traktaten var forbryterisk og jødene sto bak det.
Men Hitlers dynamiske kraft og hans kompromissløse taler -
- begynte å lokke fremtredende bayrere til det nye nazistparti.
I 1922 gikk en flygeress fra første verdenskrig med i nazistpartiet.
Han fikk Pour le Mérite for heltemot og ledet Richthofendivisjonen:
Hermann Göring.
"Jeg gikk med i partiet fordi at det var revolusjonært, ikke pga. ideologien."
Nazistpartiet begynte å lokke folk i de bayerske landområder.
En landbrugs-student, som ville være kyllingefarmer, kunne i nazismen -
- uttrykke sin besettelse av relasjonen mellom tysk blod og jord.
"Den som eier sin jord, gir det tyske folk styrke og karakter."
"Kujoner fødes i byer og helter på landet."
Det var Heinrich Himmlers ord.
Kyllingfarmer og senere leder av SS.
I januar 1923 utnyttet nazistene den misbilligelse -
- som den franske okkupasjon av Ruhr skapte.
Franske tropper kom for å inndrive krigsskade-erstatningen.
Det var offentlige sjikanerier.
Det hersket utbredt hungersnød, elendighet og fattigdom.
Det som virkelig påvirket oss var ydmykelsen.
Beboer fra Ruhr 1923
Franskmennene styrte med jernhånd.
Hvis de ikke likte at man gikk på fortauet kom de med deres ridepisker -
- og man ble tvunget til å gå på veien.
De ville kanskje bare ha hevn.
I München 1923, i den krigs-stemningen som rådet pga. Ruhr-okkupasjonen -
- gikk nazistene til verks.
Hitler sto på scenen i Bürgerbräu Keller den 8. november -
- og avbrøt et høyrepolitisk møte.
Han oppfordret til en nasjonal revolusjon som kunne styrte -
- venstreregjeringen i Berlin.
Neste dag gikk nazistene og andre høyre-partier gjennom München -
- for å vinne støtte.
De ble stoppet av politiet ved krigs- monumentet ved Feldherrenhalle.
Nazistene håpet at hæren og politiet -
- ville marsjere med dem mot Berlin.
Vi holdt ut blant marsjdeltagerne.
Vi svingte inn på Maximilian Strasse -
- og da jeg kom til hjørnet hørte vi skudd.
Politiet sto ikke bak dem. Skyteriet brøt ut -
- og Hitler flyktet derfra.
4 betjenter, og 16 nazister ble drept.
De har allerede spurt hva jeg følte.
Det var de første politiske følelser jeg hadde hatt.
At ting kunne gå galt -
- var i seg selv hardt for meg og kameratene mine.
At en sånn ting kunne skje.
Hitler og de andre kuppledere ble stilt for retten i starten av 1924.
Rettsaken ble en mediestorm og det krevde billett å komme inn.
Under kuppet hadde nazistene ikke kun drept fire betjenter.
De hadde også begått et bankrøveri. En trassig Hitler sa:
"Dere kan dømme oss skyldige -"
"- men gudinnen i historiens evige domstol vil, med et smil -"
"- rive anklagerens beskyldninger og rettens dom i stykker -"
"- for hun frikjenner oss."
Hitler ble kjent for denne dristighet, men det var et spill.
Han visste at dommeren ville være ettergiven mot han.
Allmenheten visste ikke Hitler hadde stått for en bayersk domstol før.
To år tidligere, i Löwenbräukeller -
- avbrøt Hitlers nazistbøller et venstremøte, -
- trakk taleren ned fra scenen og mishandlet han.
Nesten alle dokumenter vedrørende retts-saken ble brent av nazistene.
Men et eller to fra denne tidligere retts-saken overlevde.
De avslører sannheter som nazistene ville skjule.
Hitler fikk den minst mulige straff: Tre måneder i fengsel.
Men dommeren skrev også til appelldomstolen -
- for å få dem til å avkorte Hitlers straff ytterligere.
Det førte til at Hitler kun satt en måned i fengsel.
Dommeren i Hitlers første retts-sak het Georg Neithardt.
Det var den samme dommeren som ledet kuppretts-saken.
Hitler forsto at retten ville være ettergivende, hvilket den var.
Hitler forsøkte å starte en revolusjon, ansporet til mord -
- og hans tilhengere røvet en bank, hvilket han fikk 9 måneder for.
Men i 1924 syntes nazistpartiet å ha mistet sin betydning.
I midten av 1920 hadde den tyske økonomien kommet seg.
Man løste erstatningsproblemet ved å låne penger av USA -
- for å kunne betale erstatning til Frankrike og Storbritannia.
Den glade tid ble finansiert gjennom kortfristede kreditter.
En del tyskere tok avstand fra det de kalte "Weimardekadensen".
De gikk med i ikke-politiske grupper som f. eks. Wandervogel -
- som ville vende tilbake til et eldre og enklere levesett.
Wandervogel-bevegelsen Midten av 1920.
Det var en følelse av tilhørighet som bygget på Wandervogels idéer.
Man kan si at vi protesterte mot borgerverdenen.
For oss var det herlige tider.
Et lite politisk parti ville dra nytte av lengslen etter gamle verdier.
Veien fra disse ungdomsbevegelser til nazistbevegelsen var ikke lang.
Vi hadde små telt, vi laget leirbål -
- og om kvelden satt vi rundt leirbålet og sang.
Det fortsatte så i Hitlerjugend.
Vi hadde solhvervsfest og den slags.
Og det var en gruppe av mennesker som sa, "Tyskland først".
Sloganet var "Tyskland våkne opp!".
I midten av 1920 var nazistpartiet lite, men radikalt.
Ifølge partiprogrammet skulle tyske jøder -
- frataes sitt statsborgerskap, og til og med utvises av landet.
Men å fordømme en uskyldig gruppe mennesker -
- og kreve at de skulle drives vekk fra alt offentlig liv -
- er ut fra en moralsk synsvinkel virkelig motbydelig.
Ja, hvis det var sånn at de var uskyldige så er det helt riktig.
Sånn skulle man ikke gjøre.
Men jeg må vende tilbake til at vi så det som verdensjødedom.
Den ville skaffe seg makt og overta verden.
På grunn av den propaganda -
- kan man forstå hvorfor man ville drive dem vekk fra det offentlige liv.
Fantasien om en jødisk verdenskonspirasjon ble preiket -
- og trodd på av nazistene.
Ved siden antisemittismen var troen på at vold var en nødvendig del -
- av den politiske prosess.
Partiet hadde en paramilitær del, de brunkledde stormtroppene -
- som skulle beskytte nazistmøderne, skremme de andre partier -
- og skaffe partiet mer støtte.
Stormtroppemedlem 1928-1945
Jeg gikk gladelig med. Det var ikke noe alternativ.
Det var spennende -
- for ens familie ville ikke ha at man marsjerte rundt i en brun skjorte.
Vi marsjerte både på søndager og på lørdager.
Vi marsjerte bakom hakekorsflagg, gjennom byene.
Når det ikke var arbeidstid, så var det ingenting utover stormtroppene.
I spissen for det lille partiet gikk mannen som nå kaltes Führeren:
Adolf Hitler.
Som nazistpartiet nå utviklet seg om Hitler, skulle det også være -
- da nazistene styrte i Europa, og det var en merkelig struktur.
Disse bilder av partioffiserer fra 1920 ser ganske organiserte ut -
- men partiets administrasjon var kaotisk.
Hitler avskydde komiteer og å megle mellom rivaler.
Føreren var uorganisert og ofte forsinket.
En fremtredende nazist, Gottfried Feder, klaget til Hitler:
"Jeg mener at Deres tidshåndtering skader hele bevegelsen."
Men partiet fungerte.
Hitler trodde sterkt på den naturlige utvelgelse - jungelens lov.
"Mennesker driver hverandre vekk -"
"- og man innser at til sist seirer alltid den sterkeste."
"Den sterkeste gjør sin vilje gjeldende. Det er naturens lov."
Hitlers besettelse av "de sterkestes overlevelse" innebar at da et -
- partimedlem i 1925 ba om å bli leder av en lokalavdeling -
- fikk han dette svaret av en av Hitlers nærmeste menn:
"Hitler mener ikke at det er partiets ledelse som skal utnevne ledere."
"Du skriver at nesten alle lokale medlemmer har tillit til deg -"
"- så hvorfor overtar du så ikke det lokale lederskapet?"
Men nå, sju år etter at Hitler ble leder, gikk det dårlig for partiet.
Tross partimedlemmenes entusiasme fikk nazistene ikke makt.
I valget i 1928 fikk nazistene kun 2,6% av stemmene.
Mer enn 97% av de tyske velgere forkastet dem og deres ledere.
Han begynte å tale, og jeg fattet straks motvilje imot han.
Jeg visste ikke hva han senere skulle bli til.
Jeg syntes at han var ganske komisk med den lille dumme barten sin.
Han hadde en raspende stemme og et merkelig utseende.
Han ropte så mye. Han ropte i det lille lokalet...
... og det han sa var faktisk fryktelig naivt.
Jeg trodde ikke at han var helt normal.
Jeg syntes at han var sørgelig.
Ifølge denne hemmelige regjerings- rapporten fra tiden før valget i 1928
- har nazistpartiet "ingen merkbar innvirkning på de store massene".
Nazistene var et lite ytterparti - nesten en spøk.
Kun fire år og åtte måneder senere var Hitler Tysklands rikskansler.
Nazistene fikk nemlig hjelp av omstendighetene.
Tyskland led. En plutselig nedgang i landbruksprisene -
- førte til fattigdom på landet, og siden innledte Wall Street krakket -
- en global lavkonjunktur.
Amerikanerne krevde lånene tilbake.
Tysk arbeidsløshet steg til 5,5 millioner i 1931.
På den tiden sto våre arbeidsløse hver fredag -
- i lange køer utenfor arbeidsløshetskontorene -
- og der fikk de fem mark.
Det var en helt ny situasjon.
Det var mange som ikke engang hadde råd til å kjøpe mat.
Tysk kommunistungdom 1926-1934
Det var en elendig tilværelse.
Folk gikk omkring med en skje i lommen til frokosten -
- så de kunne få et måltid i bytte for et rasjoneringsmerke.
Det var frygtelig.
Arbeidsløse hadde det vanskelig i det hardt økonomisk ramte Tyskland.
Og når det virket som om det ikke kunne blive verre, ble det så det.
De fem største bankene kollapset i 1931.
Godt 20000 tyske firmaer gikk ned. Nå led middelklassen.
Nå steg nazistenes stemmetall. Deres linje var den samme:
Jøder skulle nektes statsborgerskap, -
- marxismen knuses og Tyskland gjenfødes.
Deres budskap var ikke endret, men flere var villige til å lytte.
Folk som ikke engang hadde sett eller hørt Hitler stemte nå på nazistene.
I Neidenburg i Østprøysen fikk nazistene 1928 2, 3% av stemmene.
I 1930 var det tallet 25, 8%, tross at Hitler ikke besøkte byen -
- og det ikke var et organisert nazistparti i byen.
Det var ikke kun nazistene det gikk godt for, men også kommunistene.
Det var ved å skje noe ulykkelig med det nye demokratiet -
- som ble revet istykker da velgerne ble trukket til ekstremene.
Alois Pfaller gikk med i kommunist- partiet i slutten av 1920 -
- og tok seg nå av nazistene på gatene.
Hva skulle man gjøre?
Man gikk til arbeidsløshetskontoret hver dag, og der møttes man.
Så begyndte diskussjonene og uenighetene.
Stormtropper, sosialdemokrater, kommunister, og alle andre kom til.
Det oppsto slagsmål, men vi hadde ingen våpen. Kun nevene våre.
Vi måtte forsvare oss med nevene og banke fienden med nevene -
- og det skjedde ganske ofte.
Det skjedde ofte at vi smadret stoler og slåss med stolbenene.
Begge sider gjorde det like ofte.
Venstre, venstre venstre
Vi lar trommen lyde
Vår fiende skal få et stort spark
Vi planter dynamitt
under borgernes bakdel
Vi truer fasistene
der ute ved horisonten
Proletariatet, grip til våpen!
Rød front, rød front!
Gjennom Stor Berlin marsjerer vi
Vi kjemper for A dolf Hitler
Den røde front skal slåes ned
Stormtroppene marsjerer - Achtung! - nedover gaten.
Venstre, venstre, venstre venstre
Vi kjemper mot politiet
og vi slår hardt mot herskerklassen
Vi bygger opp et bedre sted:
Det tyske Sovjetunionen
Hitler påsto å være den leder som kunne løse den økonomiske krise -
- og at hans parti ville knuse Tysklands innenlandske fiender -
- og gjenoppbygge landet.
Hitlers kampanje var ny og original.
I sin presidentvalgkampanje i 1932 fløy han til 20 byer på 7 dager.
Selv om Hitler tapte valget til Hindenburg var han blitt -
- en troverdig alternativ leder av Tyskland.
Så så jeg Hitler for første gang, og det var massevis med folk der.
Medlem av nazistpartiet 1931-1945
Det skyltes den desperasjon som massearbeidsløsheten skapte.
Det var virkelig redselsfullt.
I den situasjonen syntes Hitler å være den som skulle frelse oss.
Han sa: "Jeg vil lede dere ut av nøden, hvis dere alle slutter til".
Og alle forsto.
Nazistpartiet hadde ikke et detaljert program, men man tilbød orden, -
- disiplin og A dolf Hitlers personlighet.
Fridolin Von Spaun møtte han i starten av 1930.
Nazistsympatisør 1933-1945
Plutselig merket jeg at Hitler virkelig observerte meg.
Det var et av mitt livs mest besynderlige øyeblikk.
Jeg følte at han søkte på en eller annen måte.
Blikket, som først hvilte på meg -
- gikk plutselig rett gjennom meg...
... og inn i det ukjente i det fjerne.
Det var så eiendommelig.
Og den lange tiden han så på meg -
- overbeviste meg fullstendig om -
- at han var en mann med hederlige intensjoner.
Jeg er virkelig glad -
- for at jeg så...
... Hitlers peneste side.
Det var sikkert mørke sider, men jeg opplevde hans praktfulle side -
- og det kan ingen ta fra meg.
I 1932 stemte majoriteten på kommunistene og nazistene -
- som begge var partier som åpent sa de ville avskaffe demokratiet.
Demokratiet kom til Tyskland i slutten av første verdenskrig.
Nå ville majoriteten av tyskerne skille seg av med den.
I Hitlers valgtale skjulte han ikke at en stemme på nazistene -
- var en stemme på diktatur.
Våre motstandere anklager oss nasjonalsosialister -
- og meg i særdeleshet, for å være intolerante og kverulantiske.
De sier at vi ikke vil samarbeide med andre partier.
De sier at nasjonalsosialistene ikke er riktige tyskere -
- fordi at vi nekter å samarbeide med andre partier.
Er det typisk tysk å ha 30 partier?
Jeg må innrømme at de har rett. Vi er intolerante!
Jeg har et mål - å feie disse 30 partier ut av Tyskland!
De tror at vi er nøyaktig som dem.
Vi har et mål som vi skal følge uten å nøle helt inn i døden!
Etter valget i juli 1932 var nazistene Tysklands største parti -
- med 37% av stemmene.
Nå sto kun én mann mellom Hitler og kanslerposten - Hindenburg.
Den mannen som Hitler hadde tabt til i presidentvalget.
Den 13. august møtte Hindenburg Hitler.
Hitler krevde å bli rikskansler. Hindenburg nektet.
Hans stats-sekretær skrev hvorfor:
"Han kunne ikke få seg selv til å gi makten til et parti, -"
"- som ikke representerte majoriteten av velgerne -"
"- og som dessuten var intolerant, udisiplinerte, og voldelig."
Men så begynte forskjellige grupper å presse Hindenburg.
Noen forretningsmenn, deriblant den tidligere sjef for riksbanken -
- skrev til Hindenburg at Hitler skulle være kansler for Tysklands skyld.
Man må tenke på Tysklands situasjon mellom 1930-1933.
Økonom og bankier siden 1931
Hvis man var arbeidsløs så gikk man enten med i kommunistpartiet -
- eller i stormtroppene.
Forretningsverdenen trodde at det var bedre med stormtroppene -
- for der var disiplin og orden. Man må poengtere at i starten -
- kunne man ikke se om nazismen var god med noen dårlige side-effekter -
- eller om den var ond med noen gode side-effekter.
En rapport fra hæren øket presset.
Hvis det oppsto uroligheter kunne hæren ikke kontrollere -
- både nazistene og kommunistene.
"Etter nøye overveielse står det klart at ordensmakten i riket -"
"- og de tyske stater ikke er sterke nok til å beskytte landet -"
"- mot nazister og kommunister samtidig med grensebevoktning."
Det var ikke kun Hindenburg som var presset, men også nazistene.
Massene som ventet utenfor nazistenes hovedkvarter i München-
- kjente ikke til partiets virkelige problem.
Partiet holdt på å gå falitt på grunn av valgomkostninger.
En av partiets nøkkelfigurer, Gregor Strasser, var nettopp avgått-
- og nazistenes stemmetall var dalet til 33% i novembervalget.
Det virket som om at partiet hadde nådd sin kuliminasjon.
Men de høyreorienterte følte at de måtte forhandle med Hitler.
De ville også knuse demokratiet, og kommunistene, men uten Hitler -
- hadde de ikke adgang til massene.
En forhenv. rikskansler, aristokraten Von Papen, foreslo et kompromiss.
Hitler kunne bli rikskansler hvis Von Papen ble visekansler -
- og at det kun var ytterligere to nazister i kabinettet.
Tanken var at Hitler skulle temmes.
Hindenburg tilbydde Adolf Hitler kanslerposten den 30. januar 1933.
Von Papen sa: "Vi har ansatt han", og det nye kabinettet -
- poserte foran kameraene.
Nazistene påsto at Hitler ble kansler fordi at det var hans skjebne-
- men Hitler ble hjulpet til makten av økonomiske omstendigheter -
- og gjennom støtte og miskalkulasjoner fra andre.
Alt gikk så hurtig da det skjedde.
Kommunistpartiets linje, og jeg tilhørte stadig det, -
- var at det kun var godt hvis Hitler kom til makten, for han ville -
- snart vise seg å være inkompetent, og så ville det være vår tur.
Av en eller annen underlig grunn innså de ikke at han ville forandre loven -
- og det gjorde han meget dyktig.
Sosialdemokrat i parlamentet 1932-1933
Vi innså ikke helt og holdent hva det innebar.
Vi trodde at vi kunne kontrollere han gjennom parlamentet.
Det var fullstendig galskap.
Den 30. januar 1933, samme dag som Hitler ble rikskansler -
- holdt nazistene en fakkelparade for å feire det i Berlin.
Revolusjonen var startet.
Det var en følelse av seirsglede -
- for vi hadde oppnådd det vi hadde krevet i 5-7 år.
Vi sa hele tiden at vi ville komme til makten, hvilket nå var skjedd.
Det var en følelse av stolthet.
Nazistpartiet var kommet til makten.
Jeg tenker på alle forretningsmennene og alle de andre.
De var stolte.
Og hvis de ikke var det så forventet de seg i det minste noe av Hitler.
Noen i stormtroppene hadde jødiske venninner -
- så det var mange tyske jøder som ikke trodde at det var så farlig.
"De har jo tyske venninner. De kan ikke hate oss alle."
Det er hjerteskjærende.
Men det var ikke alle som var med.
Faren er der alltid, at når det oppstår en krise -
- så kan det dukke folk opp som påstår å være visdommens kilde -
- og påstår at de kan frelse alle.